Жюл Сюпервиел
Мечка

Превод от френски: Пенчо Симов, 1978

chitanka.info

Полюсът въздишки няма.

Само мечка преобръща

някакво кълбо по-бяло

от снега, пък и от нея.

Как да й внушиш от тука,

от Париж, че то е тъкмо

тъй отдавнашната сфера

с намаляващи размери

на едно среднощно слънце.

Мечката е тъй далече

от затворената стая

и е толкова различна

от познатите животни,

преминаващи край мене…

Неразбрала, тя се свежда

над туй малко свое слънце

би желала да му върне

топлината със дъха си

и с езика си грижовен,

сякаш че за нея то е

мръзнещо мече, което,

свито на кълбо, се прави

на умряло и не гледа.

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.